rip film&tekst: Royskatt http://torrenstart.nu visit for more movies
SINULLE ON POSTIA
Tämä on uskomatonta.
OsavaItion työntekijöien tieto- koneista piti poistaa pasianssi. . .
. . .koska kukaan ei tehnyt töitä kuuteen viikkoon.
-SuruIIista. -Se on Iänsimaisen kuIttuurin Ioppu.
Etkö myöhästy?
Sano yksi asia, minkä teknoIogia on meiIIe antanut.
-Sähkö. -Totta.
Piät tietokonetta ystävänäsi, mutta ei se oIe sitä.
-Häivyn. -Nähään iIIaIIa.
Sushia!
SaIanimi: Puotityttö
Tervetuloa.
Sinulle on postia.
Lähettäjä: NY1 52 Aihe: BrinkIey
''Koirani BrinkIey ja minä rakastamme New Yorkin katuja. ''
Se haluaa syödä pizzan paloja kadulta. Minä mieluummin ostan pizzani.
Se olisi päässyt Metsien sieppariksi, mutta jäi mieluummin luokseni...
...koska saa maata isolla vihreällä tyynyllä 1 8 tuntia päivässä.
Eikö New Yorkin syksy ole ihana? Tekee mieli ostaa koulutarvikkeita.
Lähettäisin sinulle kimpun teräviä lyijykyniä, jos tietäisin nimesi.
Toisaalta tietämättömyydessä on hyvä puolensa.
-Painoitko nappia? -Painoin.
OIen tosi myöhässä.
Atkins sai potkut. Hyvä niin.
ChiIton kuoIi. Onpa yksi äIIötys vähemmän. Vauhtia!
Vince sai hyvät arvosteIut. Häntä ei kestä kukaan.
PEN-iIIaIIinen tänään.
-En kai oIe menossa? -Joe Fox, sinä Iupasit.
Tumma puku. Enkö voi vain antaa rahaa?
Mitä täIIä kertaa? ''Vapauttakaa AIbanian kirjaiIijat'' . Se on hyvä.
Hyvä on, tuIen. OIet myöhässä.
Tervetuloa.
Sinulle on postia.
Rakas ystävä, kirjoitan sinulle, ikään kuin juttu olisi kesken.
Kuvittelen, että olemme parhaita ystäviä, emme ventovieraita...
...emmekä pelkkiä verkkotuttavia.
Mietin, mitä NY1 52 sanoo tällä kertaa.
Odotan innolla tietokoneeni käynnistymistä.
Se käynnistyy ja sydämeni hakkaa, kunnes kuulen kolme sanaa:
''Sinulle on postia. ''
En kuule mitään, en edes New Yorkin katujen ääniä.
Vain sydämeni sykkeen. Minulle on postia sinulta.
Sähkömies ajoi peurakoIarin ja tuIee vasta huomenna.
YIäkerran hyIIyt ovat myöhässä, siIIä männyssä oIi ötököitä.
Saimme 50 000:n sakot, kun työmiehet pissivät katoIta.
Loistavaa. TuIeeko sähkömies tänään?
Kerroin juuri koIarista. Tiesin, ettet kuunneIIut.
Totta. ''En kuuIe mitään.
En ees katujen ääntä, vain syämeni sykkeen. '' Niin se menee.
Sinä ja Patricia oIette menneet kihIoihin, vai mitä?
KihIoihin? OIetko seonnut?
-LuuIin, että piät Patriciasta. -Minä rakastan Patriciaa.
Patricia on uskomaton. Hän saa kahvinkin hermostumaan.
Meiän pitäisi mainostaa, että oIemme tuIossa.
Voisimme yhtä hyvin avata huumeIuoIan. Meitä vihataan.
Ihmiset osoittavat mieItään isoa pahaa kirjakauppaa kohtaan, joka tuhoaa. . .
Kaiken, mikä on heiIIe rakasta.
VietteIemme ihmiset kaupan kooIIa, aIennuksiIIa, nojatuoIeiIIa. . .
. . .ja cappuccinoIIa. Totta. Meitä vihataan aIuksi. . .
-Mutta nappaamme heiät IopuIta. -Tieätkö, miksi?
Myymme haIpoja kirjoja ja IaiIIisia stimuIantteja.
SiIIä väIin ripustamme suuren kyItin:
''TuIossa! Foxin kirjakauppa. Sivistyksen Ioppu. ''
KAUPPA KULMAN TAKANA
-Huomenta, Christina. -Huomenta, KathIeen.
-Eikö oIekin kaunis päivä? -On kai.
Eikö syksy New Yorkissa oIe ihana?
TäyeIIinen.
-Ihanaa. -Teippiä? Mikä sinua vaivaa?
Ei mikään.
-OIet rakastunut. -Rakastunut? Enkä oIe.
Totta. OIen rakastunut Frankiin. Me meIkein asumme yhessä.
Saatko jouIuesitteet postiin täIIä viikoIIa?
Maanantaihin mennessä. MinuIIa on essee perjantaiksi.
-Mitä nyt? -Ei mitään.
Seison tässä, kunnes kerrot.
Hyvä on. Onko sähköpostisuhe uskottomuutta?
-OIetteko harrastaneet seksiä? -Ei tietenkään.
Kyberseksiä.
ÄIä tee sitä. He Iakkaavat kunnioittamasta heti sen jäIkeen.
Me vain kirjoitamme sähköpostia.
AjatteIin sitä paitsi Iopettaa sen, koska. . .
Se riistäytyy käsistä?
Se aIkaa oIIa hämmentävää. Ei se sitä oIe.
-Missä tapasitte? -En ees muista.
Kävin syntymäpäivänäni yIi koImekymppisten ryhmässä.
-Hän oIi sieIIä ja aIoimme juteIIa. -Mistä?
Kirjoista, musiikista, New Yorkista. Ihan harmittomasti.
-Lyijykynäkimpuista. -Anteeksi?
Emme puhu henkiIökohtaisuuksista.
En tieä hänen nimeään, mitä hän tekee tai missä asuu.
On heIppo Iakata tapaiIemasta häntä, koska en ees tee sitä.
Hän voisi oIIa seuraava, joka tuIee ovesta sisään.
Hän voisi oIIa. . .
. . .George.
-Huomenta. -Onko sinuIIa nettiyhteys?
Internet on vain taas yksi tapa saaa rukkaset naiseIta.
-Huomenta. -Huomenta, Birie.
-Mistä te tytöt puhutte? -Kyberseksistä.
Yritin sitä kerran, mutta Iinja oIi koko ajan varattu.
Tieän. OIin tosi maassa yhtenä Iauantaina.
Aika avata ovi.
-Hei, Jessica ja Maya. -Tervehtikää KathIeeniä.
Rakennus eistyy hyvin. OIen vähän huoIissani kuImakunnan reaktioista.
Mitä tämä materiaaIi on? Mikä sen nimi on?
-Raha. Sen nimi on raha. -GiIIian vaIitsi sen.
-Isäsi menee taas naimisiin. -Niinkö? OnnitteIut.
-Miksi? -Kuka tietää. . .
-Rakkauesta? -Ehkä.
HöImö!
Matthew on 4-vuotias. Vanhempien on hyvä oIIa naimisissa.
MinuIIa on ikävä uutinen.
City-Kirja 23. kauIIa on kuoIemassa.
-Taas joku yksityinen heittää veivinsä. -Seuraavan kimppuun!
Ostamme kaiken arkkitehtuuria ja New Yorkin historiaa käsitteIevän.
PaIjonko maksat, poika?
Ihan mitä vain, mutten niin paIjon, kuin tuosta mohairista. . .
. . .joka tarttui pukuuni.
Tässä.
Omistamme osaston kuImiIIa asuneiIIe kirjaiIijoiIIe.
Syöttinä asukkaiIIe.
Pietään IiberaaIit pseuoäIyköt. . .
-Lukijat, isä. -ÄIä romantisoi heitä.
-Se estää heitä käymästä kimppuusi. -Entä kiIpaiIijat?
Yksi epämääräinen kauppa, 78:nnen ja Amsteramin kuImassa.
Ja Iastenkirjakauppa, KuIman kirjakauppa.
-CeciIian kauppa. -Kuka se on?
CeciIia KeIIy. Ihana nainen. OIimme kai kerran treffeiIIä.
Tai ehkä vain kirjoitteIimme.
-KirjoitteIitte? -Postia. . .
-Postimerkkejä, kirjekuoria. . . -OIen kuuIIut siitä.
CeciIiaIIa oIi hieno käsiaIa. Hän oIi Iiian nuori, mutta. . .
-. . .hän oIi Iumoava. -Lumoava?
-Tytär omistaa sen nyt. -Huono juttu häneIIe.
Isä menee taas naimisiin. Hän on asunut viisi vuotta Gillianin kanssa...
...joka tekee mauttomia sisustuksia.
-PosIiinia? -Kumia.
Luin kerran tarinan perhosesta metrossa. Tänään näin sellaisen.
Se jäi pois 59. kadulla ja meni varmaan ostamaan hatun...
...jota se ei ikinä pidä. Sellaisiahan kaikki hatut ovat.
Kulman leipomolle tulee joka ilta kuorma-auto...
...joka pumppaa jauhoja maanalaisiin tankkeihin.
Ilma täyttyy pölystä, joka ei tunnu ikinä laskeutuvan. Miksi?
Tunnustus: olen lukenut ''Ylpeyden ja ennakkoluulon'' noin 200 kertaa.
Hukun sen sanoihin: tuonpuoleinen, epäonni, autuaallisuus.
Jännitän aina sitä, saavatko Elizabeth ja Darcy toisensa.
Lue se. Pidät siitä varmasti.
Starbucksin tyyppiset kahvilat pakottavat päättämättömät ihmiset...
... tekemään kuusi päätöstä yhden kahvikupin takia.
Lyhyt, pitkä, vaalea, tumma...
Kofeiinilla, ilman, vähärasvainen, rasvaton...
Ihmiset, jotka eivät tiedä, mitä he tekevät tai keitä he ovat...
...saavat 2,95 dollarilla kahvikupin lisäksi...
...selkeän kuvan itsestään.
-Pitkä, kofeiiniton cappuccino. -Pitkä, kofeiiniton cappuccino.
Hitto.
-Foxin superkirjakauppa. -ToeIIinen painajainen.
Ei siitä oIe peIkoa. Se on persoonaton. . .
. . .Iiian täynnä ja työntekijät ovat tyhmiä.
-HeiIIä on aIennuksia. -Mutta ei paIveIua. MeiIIä on.
Se on itse asiassa hyvä asia.
Kukkakauppojakin on rivissä, jotta Iöytää sen mitä haIuaa.
Tästä tuIee kirjakauppojen aIuetta. Jos heiIIä ei oIe jotakin, meiIIä on.
-Ja päin vastoin. -Aivan.
Kun oIet hoitanut Foxin, sinun kirjakauppasi. . .
. . .on kääntänyt teoIIisen vaIIankumouksen suunnan.
Tuo oIi suIoisesti sanottu. Kiitos.
-Vaikka. . . -Mitä?
-Mitä tuo tääIIä tekee? -Tämä on uskomaton.
OIympia Report DeIuxe EIectric. Napakka kuin aseen Iaukaisu.
-KuuIostaa tutuIta. -KuunteIe.
Mitä?
TäyeIIisen koneen herkkää, Iumoavaa tuutuIauIua.
Tieän, missä oIen kuuIIut tuon ennenkin.
-Tarvitsin varakoneen. -Eikö sinuIIa oIe yksi kotonasi?
-Kirjoitit siitä jutun. -Niin. Entä sitten?
-Mitä oIit sanomassa? Aikaisemmin. -En mitään.
Mietin vain työtäni. . .
Mitä minä oikeastaan teen? Piän vain Iastenkirjakauppaa. . .
-Teet hyvin arvokasta työtä. -Enpä tieä. Minä oIen. . .
OIet kuin yksinäinen korsi.
OIet kuin yksinäinen korsi. . .
. . .ja seisot suorana hiIjaa heiIuen. . .
. . .IiikemaaiIman tuemeItuneissa hiekoissa.
OIen yksinäinen korsi.
Välillä mietin elämääni.
Elämäni on helppoa. Arvokasta, mutta helppoa.
Mietin elänkö näin, koska pidän siitä, vai koska en ole ollut rohkea.
Näen paljon sellaista, mikä muistuttaa jostain lukemastani...
...mutta eikö sen pitäisi olla päin vastoin?
En kaipaa vastausta. Haluan vain heittää kysymyksen tyhjyyteen.
Hyvää yötä, rakas tyhjyys.
Tunnen teiät.
Tunnen teiät. Hei, AnnabeI.
-Mitä kuuIuu, Matthew? -Hyvää.
-VaImiita tervehtimään New Jerseytä? -Hei, New Jersey!
-Eikö minua tervehitä? -Hei, GiIIian.
Anna suukko. Minusta tuIee iIkeä äitipuoIesi.
Noin. Kuka hän on?
Lastenvahti Maureen. SiItä varaIta, ettet seIviä.
-Maureen on eroamassa. -Sepä ikävää.
Oma vikani. Ei piä naia vaIehteIevaa miestä.
Viisasta! Muista tuo, AnnabeI.
-Hän opetti Mattin tavaamaan nimensä. -Niinkö?
-F-O-X. -Loistavaa. Pitäkää vapaapäivä.
OIet varmaan myöhässä jostain. Koittomien tai pakoIaisten Iuota.
Niin oIen. MunasoIuni korjataan taIteen.
MunasoIujen saonkorjuu. Nähään myöhemmin.
-OIetteko vaImiita astumaan Iaivaan? -Emme.
Miten niin ette?
-Miten kaIat voivat? -Hyvin. Ne ovat hyvin onneIIisia.
-Mennäänkö eIokuviin? -SieIIä ei mene mitään hyvää.
TuoIIa on se satutäti.
Onko nyt se aika? Mennään.
''Minä ja vain yksin minä. . .
. . .keksin uskaIiaan hiiritempun.
JokaiseIIa on Ioistokkaat hetkensä ja tämä oIi minun. ''
Kysyin: ''Laitetaanko se rouva Pratchettin namupurkkiin?
Kun hän työntää sinne Iikaisen kätensä. . .
. . .hän saakin vain haisevan, kuoIIeen hiiren. ''
Muut tuijottivat minua ihmeissään.
Kun he tajusivat tempun, he aIkoivat hymyiIIä Ieveästi.
He taputtivat minua seIkään, hurrasivat ja tanssivat.
Tehään se tänään! Tehään se kotimatkaIIa.
Ajatus oIi sinun. Sinä saat Iaittaa hiiren purkkiin. ''
-Kenen tämä kaIa on? -Minun.
Auttaisitko näien vanhojen kirjojen kanssa?
Hänen paras ystävänsä on Tacy, oikeasti Anastasia.
Seuraavassa kirjassa he ystävystyvät Tibin kanssa. . .
. . .jonka oikea nimi, ikävä kyIIä, on TheIma.
-Kuvitus on käsintehty. -Siksikö se on niin kaIIis?
Ei, siksi se on niin kaIIisarvoinen.
Mietin asiaa.
-Isä ostaa minuIIe kirjoja. -Kiva kuuIIa.
Hän on veIjenpoikani, ei isäni.
-Ei hän voi oIIa veIjenpoikasi. -KyIIä se on totta.
AnnabeI on tätini. Vai mitä, täti?
-Ja Matt on hänen. . . -Anna, kun arvaan.
-OIetko hänen setänsä? -En.
Hänen isoisänsä?
-Hänen isoisoisänsä? -OIen hänen veIjensä.
Matt on isäni poika. AnnabeI on isoisäni tytär.
OIemme. . .amerikkaIainen perhe.
-Tässä, nuorineiti. -Mikä tämä on?
KangasnenäIiina. Eivätkö Iapset tunne kangasnenäIiinoja?
NenäIiina on Nessu, jota ei heitetä pois.
Äiti kirjoi tähän nimikirjaimeni ja Iempikukkani, päivänkakkaran.
-Kuka sinä oIet? -KathIeen KeIIy, omistaja.
-Entä sinä? -Joe vaan. Otamme nämä kirjat.
-TuIethan uueIIeen? -Totta kai.
UskoIIiset asiakkaat pitävät Iiikkeen pystyssä.
-Fox avaa tänne kirjakaupan. -Foxin kirjakauppa! Isä. . .
Ostaa aIennuskirjoja. Siitä ei kannata oIIa yIpeä.
F-O-X.
Hienoa. Osaat tavata. Osaatko tavata ''koira''?
F-O-X.
Katso tätä inosauruskirjaa. Etkö haIuaisi täIIaisen kirjan?
Etkö haIuaisi Iukea tämän? Lue MattiIIe, minä hoian asiat.
ÄIkääkä missään nimessä kuunneIko puhettani.
Otamme myös sen inosauruskirjan.
MaaiIma kaipaa muutakin kuin aIennuksia.
OIen oIIut aIaIIa kauan. Autoin äitiä kuusivuotiaasta ja katseIin häntä.
Hän ei vain myynyt kirjoja. Hän auttoi ihmisiä kasvamaan.
Lapsena Iuetut kirjat tuIevat osaksi eIämää.
Ja minä puhun Iiikaa.
Niin teet. Ja minusta tuntuu. . .
-Lumoava. Äitisi oIi Iumoava. -Niin oIi.
-Miten maksat? -KäteiseIIä.
-Mistä tiesit? -Tuosta vaIokuvasta.
-OIetko tuo sinä? Mitä teet? -PyörähteIen.
Me pyörähteIimme. Hän jätti Iiikkeen minuIIe ja minä taas tyttäreIIeni.
-73 oIIaria. -PaIjonko?
73 oIIaria.
-Kuinka vanha tyttäresi on? -Ei minuIIa oIe tytärtä.
En oIe naimisissa. Mutta sitten joskus. . .
Iso paha Foxin kirjakauppa saa suksia kuuseen.
-OIe hyvä. -Kiitos. OIetteko vaImiita?
-Tämä on kiva. -Hei sitten, AnnabeI ja Matt.
Matt, osaatko tavata ''kissa''?
-F-O-X. -F-O-X, kissa. . .
Onneksi kaIa ei jäänyt oven väIiin.
Ei protesteja, ei mieIenosoituksia. Meitä rakastetaan.
Ihmiset ihmetteIevät, missä oikein oIemme viipyneet.
-Täysosuma! -Entä Iastenosasto?
On vieIä aikaista. Ja kuIman takana on se Iastenkirjakauppa.
CeciIia KeIIyn kauppa. OIimme kai treffeiIIä kerran.
-Tytär omistaa sen nyt. -Murskaamme sen. Hän oIi Iumoava.
Se on oIIut auki kuusi päivää.
Tienasimme 1 200 oIIaria vähemmän. . .
. . .kuin samaan aikaan viime vuonna.
-Se voi oIIa sattumaa, vai mitä? -Tai sitten ei.
Uutuuenviehätys menee pian ohi. Ripustan siIIä aikaa Iisää vaIoja.
-Hieno iea. -Mitä, jos Iiike menee nurin?
En Iöyä uutta työpaikkaa. . .
. . .enkä pysty maksamaan vuokraani. Jouun muuttamaan BrookIyniin!
VuokrasäännösteIyn ihanuus: kuusi huonetta, 450 taaIaa kuussa.
OIet kertonut tuon sata kertaa. Että kehtaat puhua siitä nyt!
Ihan kuin ihmiset, jotka yIpeiIevät pituueIIaan.
Hei, me emme Iuovuta.
TääIIä on hauanhiIjaista. Menen pähkinäputiikkiin.
Mirana!
KathIeen, seIviätkö?
Ootamme innoIIa uutta kirjaasi. MiIIoin se juIkaistaan?
Tammikuussa. OIetteko auki vieIä siIIoin?
-MeiIIä menee hienosti, vai mitä? -Ei mitään eroa entiseen!
-Hienosti. -Luojan kiitos.
Voit Iuottaa minuun. Voin järjestää tukimieIenosoituksia.
Times voisi kirjoittaa jutun. Tai se Observerin ääIiö.
-Kuka? -Frank joku.
Se, joka rakastaa kirjoituskonettaan. TäIIainen menisi häneen täyestä.
Kutsuiko hän minua ääliöksi?
Hän pelkää liikkeeni puolesta. Miksi?
-Kaikille riittää asiakkaita. -Ihan varmasti.
-MeiIIä menee hyvin. -Paremminkin.
-Mitä kuuIuu? -Hyvää.
Vince oottaa teitä innoIIa.
KuIta, toisitko Iisää juotavaa?
Votkaa jäiIIä, puhtaaseen Iasiin, kiitos.
VaIkoviiniä, kiitos.
-Hei. Muistatko minut kirjakaupasta? -Totta kai muistan.
-Mitä täiIIe kuuIuu? -Oikein hyvää, kiitos.
Täytyy vieä tämä. Parini on hyvin janoinen, puoIiksi kameIi.
-Nimesi on Joe, vai mitä? -Ja sinä oIet KathIeen.
KathIeen KeIIy.
-Kuinka voit juteIIa Joe Foxin kanssa? -Joe Foxin?
-Niin kuin. . . -Se, joka tuhoaa sinut.
-Sukunimesi on Fox. -F-O-X.
Luoja, en tajunnut. En tiennyt.
-''En tiennyt, kenen kanssa oIit. '' -Anteeksi?
Se on ''Kummiseästä'' .
Kun tuottaja huomaa, että Tom Hagen on Vito CorIeonen miehiä.
Juuri ennen hevosen päätä ja verisiä Iakanoita. Hän herää ja. . .
-Unoha koko juttu. -VakoiIit minua, vai mitä?
-Varmaan vuokrasit ne Iapset. -Miksi vakoiIisin?
Koska oIen kiIpaiIijasi. Siitä se ''kuIman takana'' -kyItti.
Kauppaan mennään kuIman takaa. Eikä sitä voi muuten iImaista.
Se Iiittyy sijaintiin, ei kaupan nimeen. Etkä omista sitä Iausetta.
Mitä teet? Mitä sinä oikein teet?
Otat kaiken kaviaarin. Se on koriste.
TuIin kauppaasi. . .
. . .koska oIin AnnabeIin ja Mattin kanssa ja ostin heiIIe Iahjoja.
Lahjon mieIeIIäni suvun Iapsia.
MuuaIta ei saanut Iastenkirjoja.
Mutta se muuttuu pian. SinuIIa on kiva pieni kauppa.
Myyntisi on noin 350 000 oIIaria vuoessa.
-Mistä sinä tieät? -OIen kirja-aIaIIa.
Minä oIen kirja-aIaIIa.
Ymmärrän. Ja me oIemme kai tukkuIiike.
Emme myy 3,99 oIIariIIa 40 Iitran oIiiviöIjytynnyreitä. . .
. . .vaan myymme haIpoja kirjoja.
Minä vakoiIija? Totta kai. MinuIIa on haIIussani. . .
. . .supersaIainen pienten kirjakauppojen myyntitiIasto.
Minun oIi pakko käyä kaupassasi. PeIkäsin, että tuhoat meiät.
-Mitä? -Hei, oIen Frank Navasky.
Joe Fox.
Suurkirjakaupan keksijä. Pienten painosten vihoIIinen.
-Miten saat öisin unta? -Käytän Ioistavaa uniIääkettä.
PuoIikas riittää, eikä oIe yhtään krapuIa. OIetko Frank Navasky?
Viimeisin juttusi Anthony PoweIIista oIi Ioistava.
Loistava. OIen Patricia Een. Een JuIkaisuista.
Hän tietää kaiken JuIius ja EtheI Rosenbergista.
-Piitkö. . . -Tässä on KathIeen KeIIy.
. . .jutustani? Anteeksi. OIen otettu. Minä vain kirjoitan.
Ootan paIautetta, mutta mitään ei kuuIu. PeIkään epäonnistuneeni.
Tieätkö, mikä minua on aina kiinnostanut Rosenbergeissa?
He näyttivät vanhoiIta, vaikka oIivat meiän ikäisiämme.
OIi hienoa tavata. JuteIIaan joskus. OIetko ajateIIut kirjaa?
OIen ajateIIut jotain nykyaihetta. 1 800-Iuvun EngIannin Iuiitit.
OIetko koskaan syönyt kaviaarikoristeita?
En osannut kuviteIIa, että Frank Navasky on niin tavaIIinen.
Juttujen perusteeIIa hän on epämääräinen ja vaikeatajuinen.
Hän puhuu aina Heieggerista ja FoucaItista.
En ymmärrä niistä mitään.
-Mihin menet? -Minua ei väsytä.
Tuntuuko sinusta ikinä siltä, että olet itsesi pahin versio?
Että Pandoran lipas, jossa on salaiset, vihaiset puolesi...
... ylimielisyytesi, ilkeytesi ja alentuvuutesi, on levähtänyt auki?
Joku ärsyttää ja hymyn sijaan vastaatkin ilkeyksillä.
''Hei, olen herra Ilkeä. ''
Et varmaan tiedä, mistä puhun.
Tiedän, mistä puhut ja olen hyvin kateellinen.
Kun joku ärsyttää minua, menen täysin sanattomaksi.
Sitten mietin koko illan, mitä minun olisi pitänyt sanoa.
Mitä minun olisi pitänyt sanoa sille nuljaskalle...
. . .joka hiIjattain vähätteIi oIemassaoIoani?
Ei mitään. Ei vieIäkään.
En vieläkään keksi mitään.
Eikö olisi loistavaa, jos voisin siirtää ilkeyteni sinulle?
En olisi ikinä ilkeä ja sinä voisit olla sitä koko ajan.
Kun viimein pääsee sanomaan, mitä haluaa silloin, kun haluaa...
...seuraa katumus.
Pitäisikö meidän tavata?
Tavata? Hyvä Iuoja.
72,27 oIIaria.
Tämä on käteiskassa.
Vain käteistä.
Hyvä Iuoja. MinuIIa on vain Iuottokortti.
-Käykö se? -Ei käy. Tuossa on kyItti.
OIen pahoiIIani. En ikinä tee näin. Tekisitkö poikkeuksen?
Eikö sinuIIa oIe rahaa? HäneIIä ei oIe rahaa.
-Mene toiseen jonoon. -MinuIIa on yksi oIIari.
Etkö voisi. . .?
-Hei, tarvitsetko rahaa? -En tarvitse. Kiitos vain.
-Mene toiseen jonoon. -Hei, Rose.
Nätti nimi, Rose. Hän on KathIeen, minä oIen Joe.
Minä oIen Henry.
Mitä kuuIuu? Tämä on Iuottokortin Iukija. Hyvää kiitospäivää.
Sinun vuorosi toivottaa hyvää kiitospäivää.
Hyvää kiitospäivää.
-Kop, kop! -Kuka sieIIä?
-Etkö mitenkään? -Kuka?
Etkö voisi oIIa kiItti ja Iukea Iuottokortin koneeIIasi?
Tekisit nyt vain niin.
Noin sitä pitää.
Rose. . .nätti nimi.
Voit siis hyvin. Hyvää kiitospäivää. Hyvää kiitospäivää, Henry.
-OIen toeIIa pahoiIIani. OIen. . . -AIIekirjoita!
-Hienoa. -Kiitos.
MIRANDA MARGULIES SIGNEERAA UUSINTA KIRJAANSA
''Pian on joulu. Puita kaadetaan jo. ''
Muistatko sen Joni Mitchellin laulun?
''Kunpa olisi joki, jota pitkin luistelisin pois. ''
Se on niin surullinen. Eikä edes kerro joulusta.
Mietin sitä, kun koristelin joulukuusta.
Availin koristeita ja ikävöin äitiä niin, etten saanut henkeä.
Ikävöin äitiä aina jouluna.
Tämä vuosi on vielä vaikeampi, koska kaipaan hänen neuvojaan.
Hän laittaisi minulle kaakaota ja kertoisi, että kaikki menee hyvin.
Minkälaisia neuvoja kaipaat? Voinko auttaa?
Voitko auttaa?
Kunpa voisitkin.
Kunpa...
Arvasin, että olet linjoilla.
Voin antaa neuvoja. Olen haka neuvomaan.
Kunpa voisit auttaa.
Onko kyse rakkaudesta? Sano ei.
Ei. Onpa suIoista. Firmallani menee huonosti.
Olen hyvä liikeasioissa. Olen siinä parhaimmillani.
-Millä alalla olet? -Ei yksityiskohtia. Muistatko?
Ilman niitä on vaikea olla avuksi. Voin vain sanoa:
-''Patjat kutsuvat''. -''Patjat kutsuvat. ''
Mitä? Mitä se tarkoittaa?
Se on ''Kummisedästä'' ja tarkoittaa, että on käytävä sotaan.
Mikä miehiä vaivaa? He puhuvat aina ''Kummisedästä''.
ÄIä viitsi.
Miten voin seIittää? MichaeI. . .
''Kummisetä'' on vastausten arkku.
''Kummisetä'' on kaiken viisauden summa.
''Kummisetä'' on vastaus kaikkeen.
Mitä otan mukaan kesälomalle? ''Unohda ase. Ota cannoli. ''
Mikä päivä on? ''Maanantai, tiistai, torstai, keskiviikko. ''
Vastaus kysymykseesi on: ''Patjat kutsuvat. ''
Olet sodassa. ''Tämä ei ole henkilökohtaista vaan bisnestä. ''
Toista sitä ääneen aina, kun alat menettää rohkeutesi.
Et uskalla olla rohkea. Älä pelkää.
Tämä on tilaisuutesi.
Taistele. Taistele kuolemaan saakka!
Ei henkilökohtaista, bisnestä. Taistele. Taistele!
-OIen miettinyt. -Mitä?
Patjat kutsuvat. OIisiko sinusta väärin, jos kirjoittaisit kaupasta?
KyIIä. Ei.
-Teetkö sen? -KyIIä.
Tieätkö, mitä patjojen kutsu tarkoittaa?
Se on ''Kummiseästä'' .
-TeIevision auto tuIi juuri. -Hetkinen.
Kaikki ovat Iukeneet jutun.
''Ei tarvitse etsiä tavanomaisia hyvän ja pahan kohtaamispaikkoja. . .
. . .joita Herootos kutsui ehottomuuksien onnenmaaksi.
TäyeIIinen esimerkki on rahanhimoinen Foxin kirjakauppa. . .
. . .joka uhkaa syvimmäIIe totuueIIe omistettua temppeIiä:
-Ihminen on sitä, mitä Iukee. '' -Minä uskon tuon.
''PeIastakaa KuIman kirjakauppa, niin peIastatte sieIunne. ''
-Frank, tämä on Ioistava. -Onko se sinusta IiioiteItua?
Se oIi ViIIage Voice. Käskin tuIIa, miIIoin vain.
Leiju kuin perhonen. Iske kuin ampiainen.
Yy, kaa, koo, nee! Foxin kauppa haisee!
Vii, kuu, see, kasi! Kerää pois kamasi!
-Yy, kaa, koo, nee! -Foxin kauppa haisee!
-Niinkö he huutavat? -Tarttuvaa.
-Kuka sen keksi? -TyIsää. Tekee minut vihaiseksi.
HaIuatteko tänne vaItavan ostoskeskuksen?
Ei!
HaIuatteko oIIa tunnistamatta tätä New Yorkiksi?
Ei!
Pystymmekö peIastamaan KuIman kirjakaupan?
KyIIä!
Olemme kuuluisan Kulman kirja- kaupan edessä, jota uhkaa sulkeminen...
...koska iso paha Fox on avannut parin sadan metrin päässä...
...houkutellen ihmisiä alennuksilla ja erikoiskahveilla.
He tarvitsevat alennuksia ja kahvia, koska henkilöstö ei osaa lukea.
Hän ei oIe oikeasti noin mukava.
-OIetko tavannut hänet? -Siinä vasta tyIsä ihminen.
-Hän ei varmaan oIe ees noin kaunis. -KyIIä hän on kaunis.
Mutta tyIsä.
Eikö tunnu pahaIta passittaa hänet Iähiön sossujonoon?
-Rahattomana, naimattomana. -Tämä on bisnestä.
Nyt tuIee hyvännäköinen mies.
Myyn halpoja kirjoja. Onko se rikos?
Siinä oli pähkinänkuoressa Foxin filosofia.
-Tuonko sinä sanoit? -Sanoin minä muutakin.
Uskomattomia paskiaisia. Kehuin meitä.
Että meiIIä saa Iukea rauhassa. Että meiIIä on 1 50 000 niosta.
Sanoin, että oIemme piazza, paikka, jossa ihmiset voivat seurusteIIa.
-Piazza? -Puhuin hienosti. Paskat!
Tämä oIi ootettavissa. Hänestä tehään Jean D"Arc.
-Ja sinusta AttiIa. -Ei minusta, vaan yrityksestä.
Olen tavannut Joe Foxin.
Hän vertasi kauppaansa tukkuliikkeeseen...
...ja kirjoja oliiviöljytynnyreihin.
Kerro meille kirjakaupasta.
Kulman kirjakaupassa on Jeffersonin puhtautta...
...jota kaupunki tarvitsee säilyttääkseen eheytensä.
-Tuo oIi mukavasti sanottu. Kiitos. -Otatko tämän nauhaIIe?
Teknologisesti maailma on riistäytymässä käsistä.
Esimerkiksi videonauhuri.
Videonauhurin tarkoitushan on nauhoittaa ohjelmia...
...kun ollaan pois kotoa.
Ideana on se, ettei tarvitse välittää katseluajoista.
-OIen kuuIIut tuon ennen. -Hän ei oIe.
-Hän tajuaa. -Radiota minäkin ymmärrän.
AIatko keräiIIä raioita?
Olet hyvä siinä.
-Hän fIirttaiIee sinuIIe. -Ei, teIevisiossa tehään noin.
Kulman kirjakauppa on New Yorkin aarre.
Niin kuin sinäkin.
Kutsuisin sinut mielelläni toistekin.
Hän kosketteIee itseään ja hikoiIee.
-Milloin vain. -Voimme suIkea sen.
Hyvä Iuoja.
Tämä on ainut ohjelma, jota suostun katsomaan.
-Luoja. -OIin vain ystäväIIinen.
Kiits...anteeksi.
-Kiits? -Kiits, hyvät naiset ja herrat.
KuoIasin ihan seIvästi, vai mitä?
Tuosta saattaa tuIIa jotain.
Haen eukaIyptuskynttiIöitä. Ne Iuovat metsän tunneImaa.
Sitten kauppaan. En osaa päättää makkaran ja jauheIihan väIiIIä.
Riittää jo.
Nyt keksin. Simpukoita. Nämä ovat tärkeät treffit.
Ei kai. . .eikö yhtään paremmin?
Miten se voi oIIa mahoIIista? Eikö juIkisuus auttanut yhtään?
Birie, mitä minä teen? Mitä äiti oIisi tehnyt?
Kysytään häneItä.
CeciIia, mitä meiän pitäisi tehä?
Hän ei osaa sanoa, mutta näyteikkuna näyttää hienoIta.
Hyvää yötä, kuIta.
Tarvitsen apua. Haluatko vielä tavata?
Olisi ihana tavata. Missä? Milloin?
HäneIIä on kai kirja ja kukkanen mukanaan.
Ei kai?
-Hän voi oIIa toeIIinen Iehmä. -Viivyn vain 1 0 minuuttia.
Tervehin, juon kupin kahvia ja häivyn.
Toivottavasti hän ei piipitä. Vihaan seIIaista. Miksi ees tapaan hänet?
-Miksi? -Rauhoitu. Siirryt seuraavaIIe tasoIIe.
Minä siirryn aina seuraavaIIe tasoIIe.
Jos se toimii, jatkan seuraavaIIe tasoIIe.
Kunnes pääsen tasoIIe, jossa minun on ihan pakko häipyä.
En aio oIIa sieIIä niin kauan. Sanoinhan jo.
Café LaIo. Tässä se on.
Kaheksan. TuIimmepa nopeasti.
Hän on ihastuttavin nainen, jonka kanssa oIen juteIIut.
Jos hän on ees yhtä kaunis kuin postiIaatikko. . .
. . .oIisin huIIu, jos en jättäisi kaikkea ja naisi häntä.
Hän voi oIIa Iehmä. Onnea matkaan.
Menisitkö katsomaan puoIestani?
Katso ikkunasta, miIIainen hän on. OIe kiItti.
-OIet sääIittävä. -Tieän sen.
-Hyvä on. Katson. -Näetkö hänet?
Oota. Näen kauniin naisen. Tosi kauniin.
-Tiesin, että hän oIisi kaunis. -Mutta häneIIä ei oIe kirjaa.
Oota. Näen kirjan ja kukan. Tuon täytyy oIIa hän.
-MiItä hän näyttää? -En näe. TarjoiIija on tieIIä.
Oota, tarjoiIija siirtyy.
Näetkö hänet?
Näetkö?
-Näen. -Kerro.
-Hän on toeIIa kaunis. -Tiesin sen! Hänen oIi pakko oIIa!
Arvaa mitä. Hän näyttää. . .
-Hän muistuttaa KathIeen KeIIyä. -Kirjakaupan KathIeen KeIIyä?
-Sanoit häntä kauniiksi. -Mitä väIiä KathIeen KeIIyIIä on?
Jos et piä KathIeen KeIIystä, et piä tästä naisesta.
-Miten niin? -Koska se on KathIeen KeIIy.
Mitä aiot tehä?
-En mitään. -Annatko hänen oottaa koko iIIan?
Juuri niin teen. Hyvää yötä. Nähään huomenna.
-Saanko ottaa tämän tuoIin? -Et. Ootan seuraa.
-Otatteko Iisää teetä? -Kiitos.
KathIeen KeIIy. Tämäpä sattuma. Saanko Iiittyä seuraan?
Et, ootan seuraa.
-''YIpeys ja ennakkoIuuIo'' . -Voisitko mennä?
Luet sen varmaan kerran vuoessa. Rakastat herra Darcya.
Ja jännität aina, josko hän ja se nainen. . .
. . .saavat joskus toisensa.
-Otatteko jotain? -Ei, hän ei jää.
-Kofeiiniton mokka. -Ei! Hän on Iähössä.
Jään, kunnes ystäväsi tuIee. Onko hän myöhässä?
Sankaritar on EIizabeth Bennet.
Hän on moninainen ihminen. Mutta ethän sinä ymmärrä.
-Ymmärrän hyvinkin. OIen Iukenut sen. -Hyvä.
Minussa on monta asiaa, joita et tunne.
Aivojen tiIaIIa kassakone. Syämen tiIaIIa saIoviiva.
-Mitä? -Merkittävä käänne.
Ensimmäistä kertaa eIämässäni. . .
. . .tavatessani inhottavan ihmisen tiesin, mitä sanoa ja sanoin sen.
SinuIIa on Iahjoja. Tuo oIi täynnä runoutta ja iIkeyttä.
-IIkeyttä? Kuka on se iIkeä? -Yritin vain oIIa kohteIias.
ÄIä koske siihen
Onko tämä punainen? Ei, karmosiininpunainen.
-Varmaan jostain kirjasta. -Kaikki on sinusta piIaa.
OIe kiItti ja mene pois.
Kiitos.
NenäIiinasta tuIee mieIeen se, kun tapasimme.
Kun vaIehteIit minuIIe.
-En vaIeheIIut. -VaIehteIitpas.
Koko se Fox-juttu oIi hupaisa. F-O-X.
En vaIeheIIut siitä.
''Kutsu minua vain Joeksi. ''
Ihan kuin typerä 22-vuotias tyttö. ''Hei, oIen KimberIy. ''
Ihan kuin koko sukupoIvi tarjoiIijoita.IhmisiIIä on sukunimet.
-En oIe 22-vuotias tarjoiIija. -En minä sitä tarkoittanut.
Enkä minä tarkoittanut sitä, kun puhuin tukuista ja öIjystä.
Voi onnetonta muItimiIjonääriä. Käy ihan sääIiksi.
Saanko arvata? Tuokaan ei oIe hän.
Kuka se on?
Ei varmasti asiantuntija JuIius ja EtheI Rosenbergin suhteen.
Joku täysin eriIainen. OIetko häneIIekin iIkeä?
En. Hän on täysin eriIainen kuin sinä.
Hän on ystäväIIinen ja hauska. HäneIIä on Ioistava huumorintaju.
Mutta hän ei oIe tääIIä.
HäneIIä on syynsä, koska hän ei oIe paha eikä huoIimaton.
Mutta ethän sinä ymmärrä.
Herra Kaikki-samasta-muotista- kirjakahviIa.
KuvitteIet oIevasi hyväntekijä tuomaIIa kansaIIe kirjoja.
Mutta kukaan ei muista sinua, Joe Fox.
Ehkä kukaan ei muista minuakaan, mutta moni muistaa äitini.
Hän oIi hieno ihminen, joIIa oIi ainutIaatuinen kirjakauppa.
Sinä oIet peIkkä puku.
Tuo oIi vihje.
Hyvää yötä.
EI POSTIA
Agentti vaati 600 000 oIIaria ja minä sanoin:
''Jos kuvitteIet, että maksan tuoIIaista ennakkoa kirjaiIijaIIe. . .
. . .jonka kirjoja käytetään pannunaIusina, oIet seonnut. ''
Hän oIi iIkeä ja provosoiva.
Ainut hyvä asia oIi se, miten hiukset Iaskeutuivat otsaIIe.
Mutta sen uIkokuoren takana voi piiIIä. . .
Inhottava akka.
Ei puhuta siitä. Menen töihin. SinuIIakin on varmaan töitä.
Ei oikeastaan. Kaikki sujuu kuin rasvattu.
-Mitä tapahtui? -Hän ei iImestynyt.
-Hän teki oharit. -En sanoisi noin.
Jotain varmaan tapahtui. Jotain kamaIaa ja oottamatonta, joka esti häntä. . .
Entä, jos hän tuIi, näki minut ja häipyi?
Mahotonta.
-Ehkä tapahtui metro-onnettomuus. -Aivan.
-Hän jäi jumiin metrotunneIiin. -IIman puheIinta.
-Pikajunat vetävät imuunsa. -Hän joutui kiskoiIIe.
-KeskiraiteeIIe. -Ja paIoi poroksi.
-Mitä tapahtui? -Hän ei päässyt tuIemaan.
Hän teki oharit?
Ehkä hän joutui auto-onnettomuuteen. Taksikuskit ajavat kuin huIIut.
Taksi törmäsi johonkin ja hän iskeytyi väIiseinämään.
Ehkä oIkapäät ovat Iastoissa, eikä hän voi soittaa.
-Tai hän makaa tajuttomana. -Koomassa.
-Teho-osastoIIa. -Syänmonitori piipaten.
IIman puheIinta.
KATTOMURHAAJA JÄI KIINNI
Mitä yrität sanoa?
Se voisi oIIa hän. Murhaaja napattiin IäheItä kahviIaa.
Onko siinä kuvaa?
-Tämä seIittää kaiken. -Hän oIi vankiIassa.
SieIIä oIi puheIin.
Mutta hän sai soittaa vain IakimieheIIeen.
-SinuIIa oIi onnea. -Voisit oIIa kuoIIut.
Ei hän voi oIIa kattomurhaaja!
Muistatko, kun IuuIit Frankin oIevan Kirjepommimies?
Se oIi eri asia.
-Kauanko istuit yksin? -En kauan. Joe Fox iImestyi.
En haIua puhua siitä. Töihin! Onhan oItava jotain tekemistä.
-No? -HäneIIe tuIi esteitä.
Hän teki oharit?
Olen ajatellut sinua.
Menin eilen tapaamaan sinua, mutta et tullut.
Kunpa tietäisin, miksi. Tunsin itseni niin typeräksi.
Odotin ja joku muu ilmestyi. Mies, joka on tehnyt elämästäni surkean.
Uskomaton asia tapahtui.
Ensimmäistä kertaa kykenin sanomaan, mitä halusin silloin, kun halusin.
Ja tietenkin minua kadutti jälkeenpän, kuten sanoit käyvän.
Olin ilkeä, enkä ole ikinä ilkeä.
Sanani tosin eivät merkinneet hänelle mitään.
Olen hänelle täysin merkityksetön.
Mutta entä sitten? Käytökseni oli täysin sopimatonta.
Halusin kovasti jutella kanssasi.
Toivottavasti sinulla oli hyvä syy. Tämä ei tuntunut sinun tapaiseltasi.
Tämän juttelutavan outo puoli on se...
...että on helpompi puhua ei mistään, kuin jostain.
Kaikki tämä ei mikään on arvokkaampaa, kuin moni jokin.
Kiitos.
Olen...
... Vancouverissa.
Olin kokouksessa, josta en päässyt pois...
...ja koko talon sähköt menivät poikki.
Jäimme jumiin 38. kerrokseen...
...eivätkä puhelinlinjat toimineet.
Uskomatonta varmaan.
Rakas ystävä.
En voi kertoa, mitä eilen tapahtui.
Toivon sydämestäni, että voit antaa anteeksi, etten tullut.
Ja sen, mitä tapahtui.
Kamalaa, että jouduit tuskalliseen tilanteeseen.
Sanasi olivat varmasti oikeutettuja. Ja hän ansaitsi ne.
Kaikki sanovat hermostuneina asioita, joita myöhemmin katuvat.
Odotit ihmistä, johon luotit. Sen sijaan kohtasit vihollisen.
Syy on minun.
Selitän joku päivä kaiken.
Sillä välin olen edelleen täällä. Puhu minulle.
-Ehottiko hän uutta tapaamista? -Ei oikeastaan.
OIemme kuin George Bernar Shaw ja rouva CampbeII.
Kirjoitamme kirjeitä.
Kiitos voisarvista.
Missä tämä on otettu?
-SeviIIassa. -Kun rakastuit kuoIettavasti?
-Mitä oIet päättänyt? -Me suIjemme.
-SuIjemme. -Liikkeen suIkeminen on rohkea teko.
OIet kamaIa vaIehteIija, mutta kiitos.
UskaIIat siis kuviteIIa itseIIesi toisenIaisen eIämän.
Tieän, ettei tunnu siItä nyt. Tunnet epäonnistuneesi täysin.
Mutta et oIe. Marssit kohti tuntematonta. . .tyhjin käsin.
Ota voiIeipä.
En nyt ihan tyhjin käsin. On minuIIa vähän säästöjä.
Jos tarvitset rahaa, pyyä minuIta. OIen rikas.
Ostin InteIin osakkeita, kun ne oIivat kuusi taaIaa.
HaIuatte varmaan kuuIIa, kehen rakastuin.
-Mutta en kerro. -Kuka se oIi?
Kerro nyt. Tuo on iIkeää. Mutta niin romanttista.
-Meitä ei oItu tarkoitettu yhteen. -Miten niin?
-Hän johti Espanjaa. -Espanjaa?
Hän johti sitä. Se oIi hänen työnsä.
Sitten hän kuoIi. Hyvä niin. Maitoa tai sitruunaa?
Hän rakastui Francoon.
-Emme tieä varmasti. -Kuka muu se oIisi voinut oIIa?
-HaIuatko popcornia? -En voi uskoa sitä.
Hän ei oIIut normaaIi sosiaIisti, anarkisti tai. . .
Se tapahtui Espanjassa. Ihmiset tekevät tyhmyyksiä uIkomaiIIa.
Maksavat yIihintaa nahkatakeista.
Mutta eivät rakastu fasistiiktaattoreihin.
Birie on minuIIe hyvin tärkeä. Hän on kuin kasvatusäitini.
-Hän on sekopää. -Eikä oIe.
En voisi oIIa kenenkään kanssa, joka ei ota poIitiikkaa vakavasti.
HiIjaa.
Tämä on hoarimainos. HaIuatko toeIIa kuuIIa hoarin IauIavan?
MinuIIa on sinuIIe kerrottavaa.
-En äänestänyt. -Mitä?
Viimeksi, kun Ruy GiuIiani oIi Ruth Messingeriä vastaan. . .
. . .menin manikyyriin ja unohin äänestää.
Käytkö manikyyrissä?
Etkö voisi oIIa naisen kanssa, joka käy manikyyrissä?
-Ei se mitään. Saat anteeksi. -Saan anteeksi?
SinuIIa on oIIut raskasta. Liikkeesi suIjetaan.
Ei tämä sitä oIe.
Tieän. Se oIi pahasti sanottu.
-Mikä? -Käyn kimppuusi, kun minä. . .
-Luoja, en tieä, miten sanoisin tämän. -Mitä nyt?
-OIet ihana ihminen. -Niin sinäkin.
OIen otettu, että haIuat oIIa minun kanssani. . .
. . .koska et keIpuuttaisi ketä tahansa.
Minä tunnen samoin.
-ÄIä sano noin. Teet tästä vaikeampaa. -Mitä?
Et rakasta minua.
En minäkään sinua.
-Etkö rakasta minua? -En.
-Mutta sovimme niin hyvin yhteen. -Tieän.
Onko sinuIIa joku toinen? Se teIevision nainen, Siney-Ann?
Mitään ei oIe tapahtunut, mutta. . .
-Onko hän repubIikaani? -En voi vastustaa. . .
Entä sinä? Onko sinuIIa joku?
Ei, mutta. . .
Mutta uneIma jostain toisesta on.
40 0/0 ALENNUS KAIKESTA LIIKE SULJETAAN
-Mitä aiot nyt tehä? -Piän vapaata. Ootan sitä.
Kävin tääIIä pienenä joka Iauantai.
Muistan, kun äitisi antoi minuIIe ''Annan nuoruusvuoet'' .
''Lue se nenäIiinapaketin kanssa'', hän sanoi.
Onko teiIIä. . .
. . . ''kenkä''-kirjoja?
Kuka on kirjaiIija?
En tieä. Tyttäreni pitää kuuIemma Iukea ''kenkä''-kirjat.
NoeI StreatfeiI.
Hän kirjoitti ''BaIettitossut'', ''Luistimet'' . . .
. . . ''Teatterikengät'' ja ''Tanssikengät'' .
AIoittaisin ''BaIettitossuista'' . ''Luistimetkin'' on toeIIa ihana.
-Sen painos on Ioppu. -StreatfeiI.
Miten se kirjoitetaan?
S-T-R-E-A-T-F-E-I-L-D.
Kiitos.
Kaikki puhuivat Kathleen Kellystä tänään.
KathIeen KeIIystä ja hänen tiIanteestaan.
Hänestä tuIisi hyvä Iastenkirjojen toimittaja.
Miten niin?
Hän tietää kaiken ja häneIIä on pettämätön maku.
Myyjät vannovat hänen nimeensä. Jos hän pitää jostain, se myy.
-Tarjoatko häneIIe työpaikkaa? -HäneIIä ei oIe muutakaan.
-Nyt, kun hän on rutiköyhä. -Kiitos sinun.
-Hän ei sovi joukkoihisi. -Miksei?
Hän ei osaa oIIa kova. HäneIIä oIi aina samat ihmiset töissä.
-Kunnes he menettivät työnsä. -Sinun ansiostasi. Oottakaa!
OIet unohtanut oman osasi tässä.
Täysin tunteettomasti. Se muistuttaa jostakin. Kenestä?
Minusta.
-Mitä nyt? -Ehkä se juuttui.
-Mitä teet? -Toivon, ettei tämä rysähä pohjaan.
-Voiko niin käyä? -Ei voi.
Joe Fox. Kuka sieIIä? Juan?
OIemme jumissa hississä 6. ja 7. kerroksen väIissä. Meitä on neIjä.
Jos et nyt tuIe ja hanki meitä tääItä uIos. . !
Soita taIonmieheIIe ja sitten hätänumeroon.
PaIokunnaIIe, aivan. Kiitos.
-Hypätään kaikki iImaan. -Mitä?
Hissi IuuIee oIevansa tyhjä ja ovet aukeavat.
Yksi, kaksi, koIme, hypätkää.
Jos pääsen tääItä uIos, aIan puhua äiiIIeni.
Mitä hän mahtaa tehä juuri nyt?
Jos pääsen uIos, menen naimisiin Oritin kanssa.
Rakastan häntä.
En tieä, mikä minua on piäteIIyt.
Jos pääsen uIos, menen IasersiImäIeikkaukseen.
-Jos pääsen tääItä uIos. . . -Missä Tic-Tacini ovat?
Mitä?
Tulin kotiin ja menin hissiin.
Tuntia myöhemmin pääsin hissistä ja Brinkley ja minä muutimme pois.
Yhtäkkiä kaikki oli selvää.
Se on pitkä tarina, täynnä yksityiskohtia, joita välttelemme.
Sanon vain, että hississä oli mies, joka tiesi tarkkaan, mitä halusi.
Huomasin toivovani, että olisin yhtä onnekas.
Ihmiset sanovat aina, että muutos tekee hyvää.
Se on vain tapa peitellä jotain ikävää tapahtumaa.
Liikkeeni lopetetaan tällä viikolla.
Omistan liikkeen. Olenko kertonut?
Se on ihastuttava. Viikon päästä siitä tulee masentava ketjun osa.
Olemme pian vain muisto.
Joku typerys voi pitää sitä hyvä asiana kaupungille.
Kaupunki muuttuu koko ajan. Mikään ei ole varmaa.
Hoen sitä itse koko ajan.
Mutta totuus on, että sydämeni on särkynyt.
Ihan kuin osa minua olisi kuollut ja äitini olisi kuollut uudelleen.
Sille ei kukaan mahda mitään.
SULJEMME 42 VUODEN JÄLKEEN OLI ILO KUULUA ELÄMÄÄNNE
Mitä tapahtui?
SinuIIa oIi tuuria. Et ehtinyt naimisiin.
Sitä kesti aikansa.
OIen asunut veneessä. . .
. . .äitisi ja sen baIettitanssijan, Lauretten jäIkeen.
-Lastenhoitajani. -OIiko hän hoitajasi?
OIin unohtanut sen. Ironista.
-Ja sitten se IuisteIija. -Myöskin Iastenhoitajani.
Tuo on hämmästyttävän ironista.
-Ja sitten SybiI. Se. . .A:IIa se aIkaa. -AstroIogi.
Jonka syän sykki joIIekin toiseIIe.
-Kuten GiIIianin. -Lähtikö GiIIian jonkun matkaan?
-Lastenhoitajan. -Maureenin?
-GiIIian Iähti Maureenin keIkkaan. -Juuri niin.
-Uskomattoman ironista. -Totta.
-Mikä on tärkeämpää kuin tämä? -Isä ja poika viimein yhessä.
-Kenestä sinä erositkaan? -Patriciasta. Tapasit hänet.
Pitäisinkö minä hänestä?
Kunhan piIaiIin.
Eikö oIekin kaunista?
EIän matkaIaukkueIämää ainakin koIme viikkoa.
Ja se pakoIIinen Iakiviiakko. Perintösi kutistuu taas kerran.
-ÄIä sitä sure. -En.
On vain tavattava joku uusi. Se on heIppo osuus.
Aivan. Ihminen, joka täyttää syämesi iIoIIa, Iöytyy tuosta vain.
ÄIä oIe naurettava.
OIenko ikinä oIIut seIIaisen kanssa?
OIetko sinä?
Kuka siellä?
Joe Fox.
Mitä sinä täällä teet?
-Saanko tuIIa yIös? -Ei, se ei ole hyvä idea.
MinuIIa. . .
. . .on kamaIa. . .
. . .fIunssa.
KuuIitko?
Niiskutan ja olen tokkurassa.
Syön yrttejä, C-vitamiinia ja nukun koko ajan.
MinuIIa on kuumetta. Ja tämä on tarttuvaa.
Joten oIisi parempi, jos menisit pois.
Hetkinen.
-Mitä sinä tääIIä teet? -KuuIin, että oIet kipeä ja huoIestuin.
-Ja haIusin. . . -Mitä?
-Onko sinuIIa vieraita? -Ei, tuo on ostoskanava.
-Ostitko niitä posIiininukkeja? -Mietin sitä.
-Ajoit minut konkurssiin. -Niin tein.
TuIitko naureskeIemaan? Tarjoamaan töitä?
-OIen saanut tarjouksia. Sain. . . -EntiseItäni tyttöystäväItäni.
-EntiseItä? -MeiIIe tuIi ero.
Harmi. Sovitte niin hyvin yhteen.
En tarkoittanut sitä. Ja tuo oIi sopimatonta.
-Mutta aina, kun näen sinut. . . -Sanat vain Ientävät suustasi.
-Toin sinuIIe kukkia. -Kiitos.
Mitä, jos Iaittaisin nämä veteen?
OIet kipeä. Istu.
-Tarvitsen maIjakon. -Jääkaapin pääIIä.
GeorgeIta terveisiä.
-Hän kertoi, että oIet kipeä. -Mitä häneIIe kuuIuu?
ToeIIa hyvää. Hän panee paikan uusiksi.
Hänen osastoIIeen pääsee vain IastenkirjaIIisuuen tohtorina.
-Rakastan päivänkakkaroita. -Kerroit sen.
Ne ovat niin ystäväIIisiä. Eivätkö sinustakin?
KyIIä.
-MiIIoin erositte? -Pari viikkoa sitten.
Kaikki eroavat. Sinä, minä. Tuttuni erosi hississä. . .
. . .tai sen jäIkeen, uIkopuoIeIIa. Se juuttui.
Kun näin sinut kahviIassa, ootin häntä.
-Ja oIin. . . -Ihastuttava.
-Enkä oIIut. -Näytit siItä. Teetä?
OIin pettynyt ja kamaIa.
Hunajaa? Minä oIin se kamaIa.
Se on totta. Se on osa sinua.
Ymmärrän. MieIenkiintoista.
Koska oIen kamaIa, minun on vain oItava kamaIa.
Mutta ei se mitään. Ajoin sinut konkurssiin.
-SinuIIa on oikeus vihata minua. -En vihaa sinua.
Mutta et anna anteeksi.
-Niin kuin EIizabeth. -Kuka?
''YIpeyen ja ennakkoIuuIon'' EIizabeth Bennet oIi Iiian yIpeä.
LuuIin, että inhoat kirjaa.
Vai oIiko hän Iiian ennakkoIuuIoinen ja Darcy Iiian yIpeä? En muista.
-Se ei oIIut henkiIökohtaista. -Mitä tuo tarkoittaa?
Se ei koskenut sinua. Minua se koski.
Ja montaa muutakin.
-Mitä vikaa henkiIökohtaisuuessa on? -Ei mitään.
Kaiken oIisi aIuksi oItava henkiIökohtaista.
Ajatukseni ei juokse.
Miksi tuIitkaan käymään? Unohin sen.
HaIusin oIIa ystäväsi.
Arvasin, ettei se onnistuisi.
VäIiIIä sitä vain haIuaa mahottomuuksia.
-Saanko kysyä yhtä asiaa? -Mitä?
Mitä sen kahviIan tyypin kanssa tapahtui?
Ei mitään.
-Mutta oIet huIIuna häneen? -Niin oIen.
Mikset karkaa hänen kanssaan?
-En oikeastaan tunne häntä. -Ihanko totta?
-Tunnen hänet vain. . .et usko tätä. -Anna, kun arvaan.
-Internetin kautta? -KyIIä.
''SinuIIe on postia. ''
Painavat sanat.
OIen onneIIinen hänen puoIestaan. Vaikka. . .
-Saanko ehottaa? -Mitä?
Sinun pitäisi tavata hänet.
Ei, otankin sen takaisin.
Miksi haIuaisit tavata jonkun, johon oIet huIIuna?
Minä tuskin tarvitsen neuvoja ihmiseItä, joka. . .
Huomaan, että tuon pahimmat puoIesi esiin.
Autan sinua, ettet sano jotain, mikä kiuttaisi sinua vuosia.
Toivottavasti paranet pian.
OIisi harmi, jos sinuIta jäisi New Yorkin kevät näkemättä.
Kiitos päivänkakkaroista.
-Piä huoIta itsestäsi. -Teen sen.
Näkemiin.
Olen miettinyt asiaa ja minusta meidän pitäisi tavata.
Meidän pitäisi tavata ja me tapaammekin.
Mutta minulla on kesken projekti, joka kaipaa...
... vääntöä.
Vääntöä? Projekti, joka kaipaa vääntöä?
Niin hän sanoi.
KuuIostaa siItä, että hän on naimisissa ja koImen Iapsen isä.
Ei hän voi oIIa naimisissa.
-Mistä tieät? OIetko kysynyt? -En aio. . .en.
Voi olla myöhäistä kysyä, mutta...
Oletko naimisissa?
Olenko naimisissa? Mikä kysymys tuo on?
Miten voit kysyä tuollaista? Etkö tunne minua?
Nyt tajusin.
Ystäväsi sanovat, että emme tapaa, koska olen naimisissa. Vai mitä?
-Hän ei siis vastannut kysymykseen? -KyIIä hän vastasi.
Jäin kiinni. Hän tiesi, miksi kysyin. Siksi piänkin hänestä.
-Hän ei siis vastannut kysymykseen? -Ei.
Ehkä hän on Iihava.
Ei siIIä oIe väIiä.
Vaikka hänet pitäisi siirtää nosturiIIa?
En usko. Tuo on täysin naurettavaa.
Mitä saIanimeä hän käyttää?
En aio kirjoittaa häneIIe. Et kai sitä kuvitteIe?
-Hyvä on. NY1 52. -NY1 52.
Hän on 1 52-vuotias.
HäneItä on poistettu 1 52 Iuomea. Nyt häneIIä on 1 52 arpea kasvoissa.
1 52 ihmistä pitää häntä CIark GabIen näköisenä.
1 52 ihmistä pitää häntä CIark Bar-patukan näköisenä.
-Miksi ees kerroin sinuIIe? -1 52 tikkiä nenäIeikkauksesta.
1 52 eriIaista snapsiIasia, jotka hän on kerännyt matkoiIIaan.
Hänen osoitteensa. Hän ei tekisi mitään niin iImeistä.
Ainoa tärkeä asia. . .
. . .naimisissa ja vankiIassa oIemisen jäIkeen. . .
-. . .on venejuttu. -Mikä venejuttu?
En voisi oIIa kenenkään kanssa, joIIa on vene.
MinuIIa on vene.
SiIIä seIvä. Meistä ei ikinä tuIe paria.
-Montako? -KoIme.
En voisi oIIa kenenkään kanssa, joka pitää Joni MitcheIIistä.
''Muistan piIvien harhoja. En tunne piIviä Iaisin. '' Mitä se tarkoittaa?
Ottaako hän Ientotunteja? En ymmärrä koko metaforaa.
Miten kirjasi eistyy?
Tunnen yhen toimittajan, joka oottaa sitä innoIIa.
Kuka oIisi uskonut, että kirjoitan joku päivä? IIman tätä aikaa. . .
Arvaa mitä. Hän sai minut ajatteIemaan kirjoittamista.
Herra 1 52 rikossyytettä.
Herra 1 52 ikkunaa sieIuuni.
Tuon parempaan en pysty.
Törmään sinuun jatkuvasti.
-Toivottavasti mangosi on kypsä. -LuuIisin niin.
HaIuatko törmätä minuun Iauantaina Iounasaikaan?
TuoIIa?
Tavattaisiinko lauantaina neljältä?
Riverside Parkissa, 91. kadun kohdalla polku kääntyy puutarhaan.
Brinkley ja minä odotamme.
Tänään?
Tieän. Riversie Parkissa.
-Hän asuu siis IänsipuoIeIIa. -Ehkä oIen nähnyt hänet.
Vaikka joka päivä. Hän voi oIIa vaikka tuo mies. Ja kukat sinuIIe.
-Tai se vetoketjumies. -Kuka se on?
-Vetoketjumies. Korjaa vetoketjuja. -Lopeta jo.
Ei tarvitsisi ostaa uusia matkaIaukkuja.
Ajoitus on tärkein. Hän on oottanut kypsymistäsi.
Sitä, että oIet varma, ettet voisi rakastaa ketään muuta.
-VäIiIIä mietin. . . -Mitä?
Jos en oIisi Foxista, etkä sinä KuIman kirjakaupasta. . .
-. . .ja oIisimme tavanneet. . . -Tieän.
OIisin pyytänyt puheIinnumerosi.
Enkä oIisi oottanut 24 tuntia sanoakseni:
''Mennäänkö kahviIIe, rinkiIIe, syömään, eIokuviin. . .
. . .kunnes kuoIema meiät erottaa?''
Emme oIisi koskaan joutuneet riitoihin.
RiiteIisimme vain siitä, mikä vieo vuokrataan Iauantaina.
-Kuka seIIaisesta riiteIee? -Jotkut.
-Emme me. -Ikinä.
Jos. . .
-Minun on mentävä. -MinuIIa on kysymys.
Miten voit antaa siIIe tyypiIIe oharit anteeksi. . .
. . .muttet minuIIe sitä pientä asiaa. . .
. . .että ajoin sinut konkurssiin?
Kunpa voisit.
-Minun on mentävä. -Et saa myöhästyä.
ÄIä itke, Puotityttö. ÄIä itke.
Toivoin, että se oIisit sinä. Toivoin sitä toeIIa.
rip film&tekst: Royskatt http://torrenstart.nu visit for more movies